Genius loci : paikkakokemuksen ilmentäminen maalauksessa
Vaarala, Terhikki (2022)
Vaarala, Terhikki
2022
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022121228072
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022121228072
Tiivistelmä
Tämä opinnäyte käsittelee paikkakokemuksen ilmentämistä maalauksessa. Työn otsikko Genius loci kuvaa paikan henkeä, jolla yleisesti viitataan kullekin paikalle ominaiseen ja tunnistettavaan luonteeseen. Opinnäytteen tavoitteena on hahmottaa, mitä eri näkökulmia maalaustyöskentelyyn liittyy silloin, kun maalauksen pyrkimyksenä on välittää paikan henkeä ja kokemusta paikasta. Työssä tarkastellaan paikkakokemukseen ja sen ilmentämiseen liittyviä teemoja aihetta käsittelevää kirjallisuutta hyödyntäen. Työ on myös osin tekijänsä taiteellista työskentelyä reflektoiva.
Työn ensimmäisessä luvussa käydään läpi eri näkökulmia paikkalähtöisyyteen maalauksessa ja pohditaan, millainen on paikan kokemisen ja maalauksen välinen suhde. Luvussa käsitellään paikan rajautumista ja sen kokemisen eri ulottuvuuksia sekä tuodaan esiin piirustus paikan havainnoinnin välineenä. Luvun lopussa siirrytään paikan ominaisuuksista kohti paikkakokemuksen ilmentämistä ja käsitellään tilavaikutelman hyödyntämistä maalauksessa.
Työn toisessa luvussa reflektoidaan edellisen luvun sisältöjä tekijän oman taiteellisen työskentelyn näkökulmasta. Luvussa esitellään joitakin tekijän taiteelliselle työskentelylle keskeisiä periaatteita ja pohditaan, miten tekijän tausta maisema-arkkitehtuurin parissa vaikuttaa maalaustyöskentelyyn. Luvussa käydään läpi myös maalaamisen prosessia ja tuodaan esiin tekijän hyödylliseksi havaitsemia välineitä paikkakokemuksen ilmentämiseen maalauksessa.
Työssä havaitaan, että kokemuksellisella ulottuvuudella on tärkeä rooli paikkojen määrittämisessä. Paikan kokeminen ja paikan olemus ovat moniulotteisuudessaan usein vaikeasti kuvailtavia ilmiöitä, ja ovatkin juuri siksi kiinnostavia lähtökohtia taiteelliselle työskentelylle. Maalaus ei ole objektiivinen kuvaus paikasta, vaan sisältää aina jotakin myös maalarin omasta kokemusmaailmasta.
Työn ensimmäisessä luvussa käydään läpi eri näkökulmia paikkalähtöisyyteen maalauksessa ja pohditaan, millainen on paikan kokemisen ja maalauksen välinen suhde. Luvussa käsitellään paikan rajautumista ja sen kokemisen eri ulottuvuuksia sekä tuodaan esiin piirustus paikan havainnoinnin välineenä. Luvun lopussa siirrytään paikan ominaisuuksista kohti paikkakokemuksen ilmentämistä ja käsitellään tilavaikutelman hyödyntämistä maalauksessa.
Työn toisessa luvussa reflektoidaan edellisen luvun sisältöjä tekijän oman taiteellisen työskentelyn näkökulmasta. Luvussa esitellään joitakin tekijän taiteelliselle työskentelylle keskeisiä periaatteita ja pohditaan, miten tekijän tausta maisema-arkkitehtuurin parissa vaikuttaa maalaustyöskentelyyn. Luvussa käydään läpi myös maalaamisen prosessia ja tuodaan esiin tekijän hyödylliseksi havaitsemia välineitä paikkakokemuksen ilmentämiseen maalauksessa.
Työssä havaitaan, että kokemuksellisella ulottuvuudella on tärkeä rooli paikkojen määrittämisessä. Paikan kokeminen ja paikan olemus ovat moniulotteisuudessaan usein vaikeasti kuvailtavia ilmiöitä, ja ovatkin juuri siksi kiinnostavia lähtökohtia taiteelliselle työskentelylle. Maalaus ei ole objektiivinen kuvaus paikasta, vaan sisältää aina jotakin myös maalarin omasta kokemusmaailmasta.