Moniasiantuntijuuteen perustuvan kuntoutuksen suunnittelun kehittäminen kuntoutujan osallistumisen vahvistumiseksi
Pellikka, Veera (2022)
Pellikka, Veera
2022
All rights reserved. This publication is copyrighted. You may download, display and print it for Your own personal use. Commercial use is prohibited.
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022060315228
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022060315228
Tiivistelmä
Tutkimuksellisen kehittämistyön tarkoituksena oli kehittää moniasiantuntijuuteen perustuvaa kuntoutuksen suunnittelun toimintatapaa. Tavoitteena oli kuntoutujan osallistumisen vahvistuminen.
Tutkimuksellisessa kehittämistyössä käytettiin toimintatutkimuksellista kehittämistapaa. Aineiston kerääminen toteutui laadullisin menetelmin kuntoutujien ja kuntoutustyöntekijöiden teemahaastatteluilla sekä yhteiskehittelytilaisuudessa mihin kutsuttiin kuntoutustyöntekijöitä sekä kuntoutusjaksolla olevia kuntoutujia. Teemahaastattelut mukailivat teoreettisesta viitekehyksestä poimittuja teemoja ja yhteiskehittelytilaisuudessa käytettiin aivoriihi -menetelmää. Aineistot analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä.
Tuloksista ilmeni, että kuntoutujat luottavat vahvasti kuntoutustyöntekijöiden ammattitaitoon eivätkä nähneet tarpeelliseksi tai eivät välttämättä tienneet kuinka osallistua kuntoutuksen suunnitteluun ja sen sisältöön. Kuntoutustyöntekijöiden näkökulmasta kuntoutuksen tuli olla pääasiassa ammattilaisjohteista siksi, että kuntoutujien tilanteiden ollessa yhä haasteellisempia tarvitsevat he enemmän ohjausta ja tukea eikä päätöksien tekeminen tule kuntoutujilta itsenäisesti. Kuntoutujat kertoivat olevansa osa kuntoutuksen moniasiantuntijaryhmää, kun heidät huomioitiin yksilöinä ja heidän mielipiteensä sekä ajatuksensa otettiin huomioon.
Tulosten pohjalta syntyi kuvaus moniasiantuntijuuteen perustuvasta kuntoutuksen suunnittelun toimintatavasta kuntoutujan osallistumisen vahvistumiseksi. Toimintatapoja kuntoutujan osallistumisen vahvistumiseksi olivat kuunteleminen ja vuorovaikutus, yksilöllinen ohjaus, liikkumis- ja toimintakyvyn arviointi, tavoitteen asettaminen, moniammatillinen kierto ja hoitoneuvottelu sekä digitaaliset ratkaisut. Kuunteleminen ja hyvä vuorovaikutus auttavat yhteisen ymmärryksen löytämisessä, jolloin jaettu päätöksenteko lisääntyy. Tavoitteen asettaminen yhdessä kuntoutujan kanssa luo perustan kuntoutuksen suunnittelulle. Liikkumis- ja toimintakyvyn arviointi sekä sen sanoittaminen kuntoutujalle ovat tärkeitä asioita kuntoutujan osallistumisen vahvistumisen kannalta.
Kuvauksessa moniammatilliset kierrot sekä hoitoneuvottelut ovat selkeimmin moniasiantuntijuuteen perustuvia toimintatapoja. Kuntoutuja on keskiössä ja kuntoutujan ajatuksia sekä mielipiteitä halutaan kuulla ja näiden perusteella suunnitellaan kuntoutuksen kulkua. Tulevaisuudessa erilaisilla digitaalisilla toimintavoilla sekä ratkaisuilla voidaan vahvistaa kuntoutujan osallistumista yhä enemmän. Monipuolisen asiakaspalautteen avulla toimintatapoja voidaan kehittää yhä enemmän kohti moniasiantuntijuutta. Kuntoutusteknologian kehittyessä kuntoutujia voidaan aktivoida käyttämään omatoimisesti digitaalisia harjoitusohjelmia ja näin itsenäisiä päätöksiä tekemällä kuntoutujan osallistuminen kuntoutuksensa suunnitteluun vahvistuu.
Tutkimuksellisessa kehittämistyössä käytettiin toimintatutkimuksellista kehittämistapaa. Aineiston kerääminen toteutui laadullisin menetelmin kuntoutujien ja kuntoutustyöntekijöiden teemahaastatteluilla sekä yhteiskehittelytilaisuudessa mihin kutsuttiin kuntoutustyöntekijöitä sekä kuntoutusjaksolla olevia kuntoutujia. Teemahaastattelut mukailivat teoreettisesta viitekehyksestä poimittuja teemoja ja yhteiskehittelytilaisuudessa käytettiin aivoriihi -menetelmää. Aineistot analysoitiin aineistolähtöisellä sisällönanalyysillä.
Tuloksista ilmeni, että kuntoutujat luottavat vahvasti kuntoutustyöntekijöiden ammattitaitoon eivätkä nähneet tarpeelliseksi tai eivät välttämättä tienneet kuinka osallistua kuntoutuksen suunnitteluun ja sen sisältöön. Kuntoutustyöntekijöiden näkökulmasta kuntoutuksen tuli olla pääasiassa ammattilaisjohteista siksi, että kuntoutujien tilanteiden ollessa yhä haasteellisempia tarvitsevat he enemmän ohjausta ja tukea eikä päätöksien tekeminen tule kuntoutujilta itsenäisesti. Kuntoutujat kertoivat olevansa osa kuntoutuksen moniasiantuntijaryhmää, kun heidät huomioitiin yksilöinä ja heidän mielipiteensä sekä ajatuksensa otettiin huomioon.
Tulosten pohjalta syntyi kuvaus moniasiantuntijuuteen perustuvasta kuntoutuksen suunnittelun toimintatavasta kuntoutujan osallistumisen vahvistumiseksi. Toimintatapoja kuntoutujan osallistumisen vahvistumiseksi olivat kuunteleminen ja vuorovaikutus, yksilöllinen ohjaus, liikkumis- ja toimintakyvyn arviointi, tavoitteen asettaminen, moniammatillinen kierto ja hoitoneuvottelu sekä digitaaliset ratkaisut. Kuunteleminen ja hyvä vuorovaikutus auttavat yhteisen ymmärryksen löytämisessä, jolloin jaettu päätöksenteko lisääntyy. Tavoitteen asettaminen yhdessä kuntoutujan kanssa luo perustan kuntoutuksen suunnittelulle. Liikkumis- ja toimintakyvyn arviointi sekä sen sanoittaminen kuntoutujalle ovat tärkeitä asioita kuntoutujan osallistumisen vahvistumisen kannalta.
Kuvauksessa moniammatilliset kierrot sekä hoitoneuvottelut ovat selkeimmin moniasiantuntijuuteen perustuvia toimintatapoja. Kuntoutuja on keskiössä ja kuntoutujan ajatuksia sekä mielipiteitä halutaan kuulla ja näiden perusteella suunnitellaan kuntoutuksen kulkua. Tulevaisuudessa erilaisilla digitaalisilla toimintavoilla sekä ratkaisuilla voidaan vahvistaa kuntoutujan osallistumista yhä enemmän. Monipuolisen asiakaspalautteen avulla toimintatapoja voidaan kehittää yhä enemmän kohti moniasiantuntijuutta. Kuntoutusteknologian kehittyessä kuntoutujia voidaan aktivoida käyttämään omatoimisesti digitaalisia harjoitusohjelmia ja näin itsenäisiä päätöksiä tekemällä kuntoutujan osallistuminen kuntoutuksensa suunnitteluun vahvistuu.