Liikkumaan luotu -läheisen kokemuksia kehitysvammaisen nuoren liikuntakäyttäytymisestä elämänkaaren aikana
Ohtonen, Säde (2022)
Ohtonen, Säde
2022
All rights reserved. This publication is copyrighted. You may download, display and print it for Your own personal use. Commercial use is prohibited.
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022060315324
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-2022060315324
Tiivistelmä
Liikunta kuuluu kaikille, myös kehitysvammaisille ihmisille. Opinnäytetyön tarkoituksena oli kuvailla liikunnan merkitystä kehitysvammaiselle läheiselleni hänen elämänkaarensa aikana. Tavoitteena oli oppia ja auttaa sekä itseäni että muita ymmärtämään ja tukemaan paremmin kehitysvammaisen henkilön liikuntakäyttäytymistä ja siihen yhteydessä olevia tekijöitä.
Opinnäytetyöni avulla halusin jakaa omia havaintojani ja ajatuksiani kehitysvammaisen ja ADHD läheisen liikuntakäyttäytymisestä, ja siten mahdollisesti auttaa ja antaa rohkeutta toisille erityisryhmien parissa työskenteleville sekä heitä kohtaaville henkilöille. Työni aihe valikoitui sen ajankohtaisuuden ja henkilökohtaisen näkökulman vuoksi.
Toimeksiantaja opinnäytetyössäni on Sotkamon Kehitysvammaisten Tuki ry. Omien kokemusten ja havaintojen esille tuominen, vertaistuki ja kokemuksellisuus herättävät ajatuksia sekä tukevat toisten kehitysvammaisten läheisiä. Työ antaa vertaistukea ja kokemuksellisuutta kehitysvammaisuuteen ja liikuntaan liittyvistä asioista.
Opinnäytetyön toteutin kvalitatiivisella tutkimusmenetelmällä, jossa näkökulmana oli narratiivisuus. Tutkin ja pohdin liikunnan merkitystä kehitysvammaiselle läheiselleni omien havaintojen, kokemusten ja tutkimustiedon avulla. Lisäksi hyödynsin avointa haastattelua aiheesta lähipiiriini kuuluvien henkilöiden kanssa ja heiltä sain lisätietoja opinnäytetyöhöni. Huomioiden aiheen henkilökohtainen näkökulma, luku 4 on salainen, joten sitä ei julkaista yleisesti. Omat havainnot, kokemukset ja keskustelut on koottu miellekarttoihin, joista ilmenee luvussa 4 tarkasteltuja asioita.
Havaintoni osoittivat, että liikunnalla on ollut suuri merkitys kokonaisvaltaisesti kehitysvammaisen läheiseni terveyteen ja hyvinvointiin. Liikunta auttaa rentouttamaan ja rauhoittumaan sekä tuo paljon iloa ja onnistumisen kokemuksia. Läheiseni elämään liikunta on tuonut erilaisia harrastuksia, mielekästä tekemistä sekä yhdessäoloa toisten ihmisten kanssa. Tulosten mukaan liikunta on läheiselleni suorastaan intohimo ja elämäntapa. Lisäksi tutkimustuloksissa korostuu toisten henkilöiden rooli läheiseni liikunnan mahdollistajana. Ilman kannustavia ja mukana liikkuvia henkilöitä liikunta ei toteudu, sillä yksin tekeminen ei onnistu.
Kehitysvammaisilla sekä kaikilla erityisryhmiin kuuluvilla henkilöillä täytyy olla mahdollisuus osallistua liikuntaan omien kykyjen, taitojen ja voimavarojen mukaan. Heille tulee järjestää harrastusmahdollisuuksia sekä yksilö- että ryhmätoiminnan muodossa. Ryhmätoimintaa tulee kehittää siten, että vammaiset ja vammattomat ihmiset voivat harrastaa liikuntaa yhdessä. Tärkeää on myös saada liikunnan pariin tukihenkilöitä, ”liikuntakavereita”, jotka tarvittaessa mahdollistavat liikuntaan osallistumisen.
Opinnäytetyöni avulla halusin jakaa omia havaintojani ja ajatuksiani kehitysvammaisen ja ADHD läheisen liikuntakäyttäytymisestä, ja siten mahdollisesti auttaa ja antaa rohkeutta toisille erityisryhmien parissa työskenteleville sekä heitä kohtaaville henkilöille. Työni aihe valikoitui sen ajankohtaisuuden ja henkilökohtaisen näkökulman vuoksi.
Toimeksiantaja opinnäytetyössäni on Sotkamon Kehitysvammaisten Tuki ry. Omien kokemusten ja havaintojen esille tuominen, vertaistuki ja kokemuksellisuus herättävät ajatuksia sekä tukevat toisten kehitysvammaisten läheisiä. Työ antaa vertaistukea ja kokemuksellisuutta kehitysvammaisuuteen ja liikuntaan liittyvistä asioista.
Opinnäytetyön toteutin kvalitatiivisella tutkimusmenetelmällä, jossa näkökulmana oli narratiivisuus. Tutkin ja pohdin liikunnan merkitystä kehitysvammaiselle läheiselleni omien havaintojen, kokemusten ja tutkimustiedon avulla. Lisäksi hyödynsin avointa haastattelua aiheesta lähipiiriini kuuluvien henkilöiden kanssa ja heiltä sain lisätietoja opinnäytetyöhöni. Huomioiden aiheen henkilökohtainen näkökulma, luku 4 on salainen, joten sitä ei julkaista yleisesti. Omat havainnot, kokemukset ja keskustelut on koottu miellekarttoihin, joista ilmenee luvussa 4 tarkasteltuja asioita.
Havaintoni osoittivat, että liikunnalla on ollut suuri merkitys kokonaisvaltaisesti kehitysvammaisen läheiseni terveyteen ja hyvinvointiin. Liikunta auttaa rentouttamaan ja rauhoittumaan sekä tuo paljon iloa ja onnistumisen kokemuksia. Läheiseni elämään liikunta on tuonut erilaisia harrastuksia, mielekästä tekemistä sekä yhdessäoloa toisten ihmisten kanssa. Tulosten mukaan liikunta on läheiselleni suorastaan intohimo ja elämäntapa. Lisäksi tutkimustuloksissa korostuu toisten henkilöiden rooli läheiseni liikunnan mahdollistajana. Ilman kannustavia ja mukana liikkuvia henkilöitä liikunta ei toteudu, sillä yksin tekeminen ei onnistu.
Kehitysvammaisilla sekä kaikilla erityisryhmiin kuuluvilla henkilöillä täytyy olla mahdollisuus osallistua liikuntaan omien kykyjen, taitojen ja voimavarojen mukaan. Heille tulee järjestää harrastusmahdollisuuksia sekä yksilö- että ryhmätoiminnan muodossa. Ryhmätoimintaa tulee kehittää siten, että vammaiset ja vammattomat ihmiset voivat harrastaa liikuntaa yhdessä. Tärkeää on myös saada liikunnan pariin tukihenkilöitä, ”liikuntakavereita”, jotka tarvittaessa mahdollistavat liikuntaan osallistumisen.