Muskari osana lastensuojelun perhetyötä
Hyvärinen, Alex (2020)
Hyvärinen, Alex
2020
All rights reserved. This publication is copyrighted. You may download, display and print it for Your own personal use. Commercial use is prohibited.
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-202005087945
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-202005087945
Tiivistelmä
Opinnäytetyössäni tutkin, miten varhaisiän musiikkikasvatuksessa käytettyjä musiikillisia työkaluja voi soveltaa lastensuojelun perhetyön kontekstissa. Erityisesti halusin selvittää mitä mieltä lastensuojelun perhetyötä tekevät sosiaaliohjaajat ovat näyttämistäni musiikillisista työtavoista ja kokevatko he, että muskaria työtapana voitaisiin hyödyntää tulevaisuudessa osana perhetyötä. Tärkeä tavoite oli myös saada selville mitä tällaisen toiminnan suunnittelu ja toteuttaminen vaatii musiikkipedagogin näkökulmasta.
Sain opinnäytetyöni yhteistyötahoksi Helsingin kaupungin lastensuojelun Itä-Etelä yksikön tehostetun perhetyön Etelä-tiimin, jonka fyysisenä toimipisteenä toimii Kallion perhekeskus. Pidin perhekeskuksen asiakkaina oleville perheille kolme perhemuskarikertaa, joista jokaiseen osallistui myös 5-6 sosiaaliohjaajaa. Nämä Kallion perhekeskuksessa pidetyt muskarit rakentavat opinnäytetyölleni perustan. Työni toinen tärkeä aineisto ovat sosiaaliohjaajille tekemäni haastattelut, joissa he avaavat ajatuksiaan ja havaintojaan muskareista.
Opinnäytetyössäni pääsin hyödyntämään kerryttämääni osaamista molemmista pääaineeni ytimistä: varhaisiän musiikkikasvatuksesta muskarissa sekä taiteen soveltavasta käyttämisestä, kun musiikkikasvatuksen työtavat vietiin uuteen toimintaympäristöön. Tämän lisäksi tärkeässä roolissa opinnäytetyössäni on moniammatillinen yhteistyö.
Kaikki haastattelemani sosiaaliohjaajat olivat sitä mieltä, että musiikillisista työtavoista voisi olla hyötyä heidän työssään. Erityisen käyttökelpoiseksi he kokivat ne työskentelyssä pienempien lasten kanssa, jolloin työ on hyvin pitkälti vuorovaikutuksen tukemista ja suhteen rakentamista vanhemman ja lapsen välille. Sosiaaliohjaajien haastatteluiden ja muskarikertojen perusteella onkin mielestäni selvää, että muskarille olisi tulevaisuudessa tilausta yhtenä perhetyön työtapana.
Uskon tästä opinnäytetyöstä olevan erityisesti hyötyä taiteen soveltavan käytön ulottuvuuksista kiinnostuneille musiikkipedagogeille sekä luovista työtavoista kiinnostuneille sosiaalialan työntekijöille.
Sain opinnäytetyöni yhteistyötahoksi Helsingin kaupungin lastensuojelun Itä-Etelä yksikön tehostetun perhetyön Etelä-tiimin, jonka fyysisenä toimipisteenä toimii Kallion perhekeskus. Pidin perhekeskuksen asiakkaina oleville perheille kolme perhemuskarikertaa, joista jokaiseen osallistui myös 5-6 sosiaaliohjaajaa. Nämä Kallion perhekeskuksessa pidetyt muskarit rakentavat opinnäytetyölleni perustan. Työni toinen tärkeä aineisto ovat sosiaaliohjaajille tekemäni haastattelut, joissa he avaavat ajatuksiaan ja havaintojaan muskareista.
Opinnäytetyössäni pääsin hyödyntämään kerryttämääni osaamista molemmista pääaineeni ytimistä: varhaisiän musiikkikasvatuksesta muskarissa sekä taiteen soveltavasta käyttämisestä, kun musiikkikasvatuksen työtavat vietiin uuteen toimintaympäristöön. Tämän lisäksi tärkeässä roolissa opinnäytetyössäni on moniammatillinen yhteistyö.
Kaikki haastattelemani sosiaaliohjaajat olivat sitä mieltä, että musiikillisista työtavoista voisi olla hyötyä heidän työssään. Erityisen käyttökelpoiseksi he kokivat ne työskentelyssä pienempien lasten kanssa, jolloin työ on hyvin pitkälti vuorovaikutuksen tukemista ja suhteen rakentamista vanhemman ja lapsen välille. Sosiaaliohjaajien haastatteluiden ja muskarikertojen perusteella onkin mielestäni selvää, että muskarille olisi tulevaisuudessa tilausta yhtenä perhetyön työtapana.
Uskon tästä opinnäytetyöstä olevan erityisesti hyötyä taiteen soveltavan käytön ulottuvuuksista kiinnostuneille musiikkipedagogeille sekä luovista työtavoista kiinnostuneille sosiaalialan työntekijöille.